ISIEMME LIPUT
Lääkintämies!
Kulta, mikä hätänä?
Jokainen penikka luulee tietävänsä mitä sota on.
Etenkin ne, jotka eivät ole koskaan sotaa nähneetkään.
Pidämme asioista mukavina ja yksinkertaisina, -
hyvinä ja pahoina, sankareina ja konnina.
Kumpiakin on aina riittämiin.
Suurimman osan ajasta ne eivät ole sitä, mitä luulemme heidän olevan.
Missä hän on?
Herra Bradley?
Oletteko kunnossa?
- Missä hän on? - Kuka?
Missä hän on? Minne hän meni?
No niin. Pysyhän tässä, onko selvä?
Kutsun ambulanssin. Kyllä se tästä.
Missä hän on?
Useimmat tuntemistani miehistä eivät koskaan puhuisi tapahtuneista.
Yrittävät varmaan vieläkin unohtaa ne.
He eivät todellakaan pitäneet itseään sankareina.
He kuolivat ilman loistoa. Kukaan ei ole ottanut heistä kuvaa.
Vain heidän toverinsa tietävät, mitä he tekivät.
Sanoisin heidän vanhemmilleen, että he kuolivat maansa puolesta.
En tosin ole varma siitä.
Sinä päivänä otettiin paljon muita kuvia, -
mutta ei yhtään sellaista, jota kukaan tahtoisi nähdä.
Se mitä näemme ja teemme sodassa, -
se julmuus on uskomatonta.
Mutta jotenkin siihen kaikkeen on saatava tolkkua.
Tehdäksemme sen, meidän on rauhoituttava ymmärtääksemme totuuden -
ja puhuttava helkkarin vähän.
Filmi on pilalla.
Enpä tiedä. Tämä näyttää olevan kunnossa.
Ja jos saat kuvan...
Oikealla kuvalla voi voittaa tai hävitä sodan.
Tahdot varmasti nähdä tämän.
Mietitäänpä Vietnamia.
Kuva siitä etelä- vietnamilaisesta upseerista -
pamauttamassa sen kaverin aivot pihalle!
Se oli siinä. Sota oli hävitty.
Pyöriskelimme vain ympäriinsä siellä, teeskennellen ettei asia niin ollut.
Otin paljon muitakin kuvia sinä päivänä. Niillä ei ollut merkitystä.
Se kuulostaa naurettavalta, mutta niin siinä kävi.
Maa oli vararikossa.
Ihmisistä oli tullut kyynisiä ja kyllästyneitä sotaan.
- Herranen aika, tuohan on Harlon! - Missä?
Tuolla. Veljesi on nostamassa tuota lippua.
Äiti, näet vain hänen takamuksensa.
Ja se on hänen. Puuteroin ja laitoin vaipat sille, tunnen kyllä poikani.
Se on hän. Hae isäsi.
Isä, äidillä on lehdessä kuva Harlonin takamuksesta.
Varo mitä päästät suustasi, nuori mies.
Kiitos.
Yksi kuva melkein yksinomaan muutti kaiken.
Se on jokaisen suuren lehden etusivulla.
Yli 200 päivälehteä ja ne kaikki tivaavat kuvia.
Taisimme löytää sen.
Lääkintämies!
- Minun on haettava hänet. - Etkä hae.
- Iggy, minun on mentävä. - Minulla on täysin toisenlainen teoria.
Jos hän tahtoo tarpeeksi hoitoa, hän tulee kyllä luoksemme.
Ole vaiti ja möngi tänne, senkin laiska paskiainen!
- Heti kun tuo soihtu sammuu. - Hyvä on, tulen mukaasi.
- Ei. - Jätätkö minut tänne?
Tulen kohta takaisin, ammu sinä ihmisiä.
Voi luoja. No niin, ei hätää.
Ota kädet pois edestä. Anna minun tehdä se.
Älä katso. Pidä pääsi alhaalla ja katso minuun.
No niin, katso minuun. Minä hoidan sen.
Paikkaamme sinut kyllä.
Viemme sinut vuorelta, onko selvä?
Kuuntele, selviät kyllä.
Ei hätää.
Minä hoidan sen. Paina sitä tällä.
Pistä kätesi sen päälle ja paina sitä. Älä nosta päätäsi. Hengitä.
Katso minuun vain, onko selvä? Katso minuun...
Lääkäri.
Auta minua.
Hyvä on.
Miltä nyt tuntuu?
- Hyvältä. - No hyvä.
Haen paarit ja vien sinut rantaan. Palaan kohta.
Pärjään kyllä.
Mene auttamaan muita haavoittuneita.
Hyvä on.
- Mihin hän meni? - Kuka?
Se kaveri joka oli äsken tässä, Ignatowski.
- Taisit tulla väärään poteroon. - Enkä tullut!
Hän oli äsken tässä, missä hitossa hän nyt on?
Iggy!
Ole vaiti. Tahdotko että saaren kaikki japsit alkavat ampua meitä?
TAWARAN LEIRI JOULUKUU 1944
Voi paska.
Luulevatko he meidän kiipeävän tästä?
Tai jotain sen tapaista.
Mihin luulet heidän lähettävän meidät?
Luulenpa, että autiomaahan, Franklin.
- Eihän siinä ole mitään järkeä. - Se on vain sotapsykologiaa.
Sinua koulutetaan autiomaata varten tulivuorella.
Pilailet kustannuksellani.
Harlon, vie miehesi oikealle. Ole tarkkana beduiinien varalta
- Selvä, sir. - Mikä beduiini on?
Mies, jolla on kameli.
Voi pyhä sylvi, ehkä päädymme autiomaahan.
Kallistat kypärää oikealle, mutta mitäs jos luoti tulee vasemmalta?
Ei luodit tule vasemmalta. Tunnetko yhtään vasenkätistä japsia?
Siinä on melkein yhtä paljon järkeä, kun että kävisit suihkussa kengät jalassa.
Et taida edes tietää, miksi teet sen?
- Siksikö en tiedä, koska en kerro sinulle? - Teet noin, koska Mikekin tekee.
Kysyn häneltä.
- Leikkasitko hiuksia kotona? - Välillä.
Pyritkö parturiksi, lekuri?
En, kunhan opiskelin hieman.
- Mutta et parturikoulussa? - En.
Anna kun arvaan, Hayes on voitolla.
Päällikkö, minulla ei ollut juuri mitään tekemistä Istuvan Härän kuoleman kanssa, -
joten ehkä voisit olla syyttämättä minua siitä.
Eri heimo. Pimasit taistelivat valkoisten rinnalla.
- Näetkö, tuo on sitä älykkyyttä. - Se on älykästä.
Niin, siitä oli meille paljon hyötyä.
- Lykkyä tykö, kaverit. - Hyvää yötä, Lindberg.
Ruumiita. Hän leikkaa ruumiiden hiuksia.
Mitä sitten? Jopa minä tiesin tuon.
- Kuka on mukana? - Minä.
Se on varmaan helpompaa niiden kanssa, kun ne eivät liiku.
- Onhan se. - Niin.
Tiedätkö mitä olen ajatellut?
He sanovat meille jatkuvasti, että meidän on tutustuttava toisiimme -
ja mielestäni olemme aika hyviä kavereita.
Mistä niin päättelet?
Meillä on paljon yhteistä.
- Miksi leikkaat hiuksia? - Opettelin sen hautaustoimistossa.
- Kerrotko ihmisille tuon? - Valitsitko todella merijalkaväen, -
- koska heillä on hienoin univormu? - Mitä järkeä on olla sankari, jos ei näytä siltä?
Jätkät.
Kuningattaret.
Tehdäänkö reservaatissa muuta kuin pelataan korttia, päällikkö?
Kuunnelkaa, puskajussit!
Huomenna harjoittelemme laidan ylitystä, joten emme ole kauaa tällä kivirannalla.
Yksi asia vielä. Jos jollakulla ei ole vielä tilattuna runkkauslehteä, -
sen saa kuitata varastosta. Ilman sitä ei voi lähteä.
Minulla on jo.
- Miksen ole kuullut tästä? - Paskapuhetta, Franklin. En sano toista kertaa.
En kuullutkaan mistään runkkauslehdistä.
- Ne ovat kuulemma loppumaisillaan. - Aivan.
- Kukaan ei kerro minulle mitään. Onpa mukavaa. - Mene vastaavan upseerin luo.
Kenties hänellä on lisää.
- Jätä tupakkasi, pelaan puolestasi. - Kiitos, Mike.
Kuule. Jos hän haukkuu sinua idiootiksi, otat sen kuin mies. Älä poistu ilman lehteä.
- Kiitos, kersantti. - Eipä kestä.
Mitä hiuksillesi on tapahtunut, Rene?
Leikattu kuin kuolleelta.
Jalka koko ajan köysissä.
Seuraavat neljä yli laidan.
Liikettä.
Seuraavat neljä yli laidan.
Pidä silmällä yläpuolellasi olevaa kaveria. Muusta ei tarvitse välittää.
Katso minusta mallia, Doc.
Pitäkää kolme raajaa köysissä koko ajan.
Näetkö? Ei tämä ole vaikeaa.
Askel kerrallaan, pidä kädet pystyköysissä.
Muista pitää kolme raajaa köysissä.
No niin! Nostakaa mies pois vedestä.
Älä huolehdi hänestä. Hän selviää.
Kuunnelkaa. Kohteemme on ruma, haiseva ja pieni -
saari nimeltään Iwo Jima.
Se on rikkisaari, sen tuntee hajusta.
Näyttää kyljykseltä, jos minulta kysytään.
Sitä on pommitettu 20 päivää tauotta, joten se on kuin kyntöpeltoa.
Ei se ollut kaunis paikka alun perinkään. Kapteeni?
Saari on kahdeksan kilometriä pitkä ja neljä kilometriä leveä.
Tämä patti täällä alhaalla on Sarabaji-vuori.
- Saari on valkoisella teillä olevassa kartassa. - Eipä näytä siltä.
Mustat pisteet kuvaavat tiedossa olevia vihollisen asemia.
Rannikkotykkejä ja kahden toimintatavan suojattuja tykistöasemia.
Taisteluhautoja, panssarintorjuntatykkejä, konekivääreitä ja maanalaisia rakennelmia.
- En näe parakkeja tai muita rakennuksia. - Aivan oikein.
Emme tiedä vielä miksi.
Tämä ei ole mikä tahansa saari heille.
Tämä ei ole Tarawa, Guam tai Saipan.
Tämä on Japania. Pyhää maaperää.
12 000 japanilaista puolustajaa 12:sta neliökilometrillä. He eivät lähde hyvällä.
Meidän on pakotettava heidät.
28. rantautuu täällä Green Beachille.
8. sotatarvikekomppania rantautuu täällä tuoden täydennyksiä.
Sarabachin tykit ovat suurin ongelma. Ne voivat ampua minne tahansa saarella.
Olemme helppo saalis ennen kuin saamme tuhottua ne. Se on meidän tehtävämme.
Menemme saaren poikki.
Valtaamme sen vuoren ja raskaat tykit.
Viemme heidän silmänsä.
Otan johdon, seuratkaa minua.
Annetaan laivastolle kunnon näytös. Mennään kannen oikealta puolelta.
Mies yli laidan!
Näkyykö häntä?
Heittäkää minulle köysi!
Hawaji on tuolla päin!
Jatka uimista, otamme sinut kyytiin paluumatkalla.
Odota, he laskevat rampin.
- He eivät pysähdy. - Mitä?
Kukaan ei pysähdy. Eivät voi.
Se siitä, ettei ketään jätetä jälkeen.
Kersantti, tulkaa sisään. Minun on tehtävä muutama muutos.
- Ylennän teidät joukkueen vääpeliksi. - Kiitos, sir.
Kerroin jo miehilleni, että johdan heitä tässä operaatiossa.
Onko tuo James Cagney-imitaationne? Olen kuullut parempiakin.
- Parasta sitten jatkaa harjoittelua. - Tämä ei ole ensimmäinen kertanne.
- Teidän ei tarvitse todistaa mitään. - Ei niin.
Ette ole paras kersantti, joka minulla on ollut. Olette paras vielä kynnelle kykenevä.
Block on hyvä mies. Miehet tuntevat hänet. Hän voi aiheuttaa hankaluuksia.
Olen ajatellut asiaa. Joukkueen vääpelinä olette etäämpänä tulitaistelusta.
Annoin heille jo sanani. Lupasin palauttaa heistä jokaisen äitinsä luo.
Valehtelin jo puolelle porukasta, joten en voi valehdella lopuillekin.
- Miten miehenne voivat? - Ihan hyvin.
Gagnon kenties ei.
- Oma Tyrone Powellimme? - Kyllä.
Hän on hyvä mies, mutta hänelle voisi olla enemmän käyttöä linjojen takana.
- Käytän häntä lähettinä. - Selvä. Kiitos.
Häipykää.
Kuulitko hyvät uutiset, Doc? Menemme ensimmäisessä aallossa.
Tee tuo vielä kerran, niin katkaisen pääsi. Vitun dominot.
Iggy. Oletko kuullut koskaan huonoja uutisia?
Pääsemme ensimmäisinä pois laivasta.
Meidän ei tarvitse mennä laidan yli. Meidät viedään lautalla.
- Sehän on hyvä uutinen. - Mitä minä sanoin?
Mitä nyt?
Tapamme ne, Doc.
Minulle luvattiin 10 päivän tykkituli. Annatte kolme päivää, ettekö pysty parempaan?
Aivan sama. Jos en saa 10:tä päivää, niin joudun lähettämään miehet äitiensä luo sangoissa!
Tiedän tarkalleen miksi. Koska jokainen laivaston kaveri -
haluaa tulla tänne loppuhuipennusta varten, -
että pääsisivät kertomaan lapsillensa vanginneensa keisarin ihan itse.
Ette mene Japaniin, ellemme valtaa tätä vitun saarta!
Nämä pikku paskiaiset ovat kaivautuneet.
Kiitos vain, Jim. Kolme päivää on saatanan kaunis asia!
- Teroitetaanko puukkoa tai pistintä? - Ei tarvitse.
- Teroitetaanko puukkoa tai pistintä? - Iggy, anna minun olla.
Entä te, kaverit? Puukkoa, pistintä? Potkua perseelle?
- Entä sinä, Doc? Puukkoa teroitukseen? - Olet teroittanut sen jo kolme kertaa.
Parempi varmistaa, ettei siihen tullut koloja.
- Hei, Doc. - Terve.
Kun rantaudumme, pidä ensiapulaukku piilossa. Tarkka-ampujat etsivät niitä.
He tietävät, että jos he tappavat lääkintä- miehen, tusina muutakin sotilasta kuolee.
Selvä on, Mike.
- Piru vie, sulje ovi! - Kuin siitä olisi jotain apua.
Onko tuo tyttöystäväsi, päällikkö?
Helkkarin hyvännäköinen squaw.
Varmasti kaipaat häntä ja sitä pikku majaasi.
Noin he tekevät vangeille.
- Ainakin onnekkaille. - Jeesus.
Cowboyt, minä en teinä heiluttaisi valkoista lippua.
Ajatelkaa kotona teitä odottavia tyttöjä.
Eiväthän he voi odottaa kotona teitä joka päivä.
Kenen kanssa luulette heidän olevan tänään?
Suuteleeko ja lohduttaako joku mies häntä hautajaisissanne?
Tämä ja musiikki saa teidät miettimään tyttöjänne kotona.
He kaipaavat teitä. Siinä kaikki tältä erää. Huomiseen.
Pientareen päälle!
- Oletko nähnyt 2. joukkuetta? - En ole.
- 1. ryhmä liikkeelle! - Tämä paikka haisee pahalle.
Liikettä, liikettä!
Jätä tavarasi! Liikettä!
- Tarvitsisit harjoitusta. - Hän eksyi. Sata alusta suuntaa rannalle -
ja tämä kaveri eksyy. Jeesus, mikä sotku.
Miksihän he eivät ammu? Se käy hermoilleni.
Ehkä he ovat kuolleet.
Mitä sanot, Doc? Ovatkohan he kuolleet?
Mike, ota kuusi miestä ja hae tuo ase rannalle.
2. joukkue, liikkeelle!
Suojautukaa!
Ray, tulita enemmän oikealle!
Lääkintämies!
Panen käteesi siteen ja sitten annan piikin.
Liikkeelle! Pois rannalta! Etsikää suojaa!
Onko sinulla tyttö kotona? Huolehdimme, että tapaat hänet.
Paina tätä haavaa.
Mistä tuo tulitus tulee?
Missä he ovat?
Etsikää suuliekkejä ja ampukaa sinne!
Vauhtia!
Bunkkeri kello 12:sta!
Tulta!
3. joukkue, eteenpäin! Liikettä!
- Missä he ovat, sir? - Bunkkeri kello kymmenessä!
- Luulen saavani sen. - Selvä. Ota nämä.
Mene! Suojatulta!
Perkele!
Liikettä!
- Tuliko selvää? - Tuli.
- Sanoit, että se oli selvä! - Niin olikin!
Helvetti, sitten kai he eivät ole siellä ampumassa meitä.
- Lindberg! - Mitä?
Sytytä se!
- Suojaan sinua! - Et suojaa!
Ilmassa on jo tarpeeksi luoteja! Jos tankkiin osuu, se leimahtaa kuin pommi.
Mene!
Tämä vasta on paha taistelu.
Verilöyly.
Voi luoja!
Siirtäkää raskas konekivääri heti tähän!
Luojan kiitos, tankkeja. Lähetti! Hoida nuo tankit tänne!
Mennään sitten ilman niitä! Liikettä!
Iggy, nosta ylemmäksi. Hän putoaa muuten.
Päästäkää miehistönkuljetusvaunu rannalle!
Hyviä uutisia.
Ehkä, jos asut Tarawanan leirillä, koska sinne olemme menossa.
Emme me. Kapteeni Severance kysyi, ketkä ovat siinä kuvassa.
Muistelin, että siinä oli Mike, Doc, Franklin, minä ja Hank Hansen.
Muistin kuitenkin juuri, että sinäkin olit siellä.
- En ollut siellä. - Tietysti olit.
Eikä Hank. Hän nosti ensimmäisen lipun. Harlon Block nosti sen toisen.
Helvetti. Sanoin, että se oli Hank.
Et ollut siellä. Mistä tiedät, että se oli Harlon?
- Sanoitko, että se olin minä? - En. Muistin sen juuri äsken.
- Hyvä. Pidä suusi tukossa. - Kuvasta näkee, että siellä oli joku muukin.
- Valitse sitten joku kuollut. - Eivät he halua kuollutta, typerys.
He haluavat lähettää meidät takaisin kotiin.
Mitä minä sanoin sinulle?
- En ollut siellä. Ymmärrätkö? - Selvä on. Rauhoitu.
- Minä en mene minnekään. - Et mene minnekään.
ENIWETOK HUHTIKUU 1945
Oletko haavoittunut, poika?
- En, sir. - Hoiditko sitten japsien pesäkkeen -
alasti ja paljain käsin? Jos annan paikkani -
sankarille, hänellä olisi parasta olla hyvä tarina kerrottavanaan.
- Ei ole, sir. - Nauti siitä sitten.
Koska sinut unohdetaan jo ennen joulua.
Muistatko kuudennen miehen nimen?
- En muista vieläkään. - Sääli, sillä lupasin sinun muistavan.
Tietämättömyytesi herättää epäilyksen, että olit itse lipunnostaja.
Nolauksen välttämiseksi sinut lähetetään takaisin -
Okinawaan niin, että ehdit tavata kaverisi rannalla.
Joten lopeta pelleileminen. Kerro se nimi.
Tehkää tietä!
Missä se paskiainen luuraa? Hayes, tänne sieltä!
Haluatko luoda vaikutelman, etten tiedä miesteni heiluttavan taistelussa talon kokoista lippua?
Et saisi valehdella minulle. Sait minut näyttämään täydelliseltä kusipäältä.
Jäämme kaipaamaan sinua. Onnea matkaan.
Nyt nimesikin on lehdessä.
Lääkäri sanoi, että leikkaustasi lykätään. Sinut siirretään mantereelle.
Kaikki kuvan nähneet ajattelivat lipun pystyttämisen tarkoittavan voittoa.
He halusivat kuulla vain voitosta.
Muutama viikko kuvan ottamisesta puolet heistä oli kuollut.
Rouva Hansen, tiesittekö Hankin olleen sankari?
- Oletteko ylpeä hänestä? - Millainen hän oli poikana?
- Katsoisitteko tänne? - Mitä haluatte sanoa pojastanne?
Jotenkin siihen osana oleminen merkitsi jotain.
Kuvaa katsomalla saattoi uskoa, ettei heidän uhrinsa ollut haaskausta.
- Minustakin tuo saattaisi olla Harlon. - On se.
Belle, lehdessä on nimet. Se ei ole hän.
Hän olisi elossa istuen juuri tässä ilman sinua!
Mieti sitä, kun katsot hänen kuvaansa, Ed.
TERVETULOA KOTIIN, SANKARIMME
Minun täytyy kiirehtiä kotiin vaihtamaan vaatteet kuvernöörin tilaisuutta ja paraatia varten.
Uskomatonta, että kuvernööri tulee tapaamaan meitä.
Laittaudun siniseen... Etkö sinä vaihda vaatteita?
CBS:n uutisten mukaan presidentti Roosevelt on kuollut.
Hän kuoli aivoverenvuotoon.
Tähän mennessä tiedämme vain hänen kuolleen Georgian Warm Springsissä.
Kerromme uusia tietoja tunneittain.
Aivan, tietysti. Ei, ymmärrämme kyllä.
Se ei olisi oikein.
Tässä hän on, herrat. Senaattori Boyd, senaattori Robson.
Senaattori Haddigan, tässä on korpraali Ira Hayes.
- Hemmetin hienoa tavata. - Mukava tavata, poika.
Anteeksi kuinka?
Se on pimojen kieltä. Etkö osaa omaa kieltäsi?
Tuon mongerruksen opettelemiseen meni iäisyys.
Olen pahoillani. Olen ollut liian kauan poissa reservaatista, senaattori.
- Seuraavaksi Iwo Jiman sankarit! - Te siis. Menkää jo!
Lääkintämies John "Doc" Bradley!
Korpraali Ira Hayes!
Korpraali Rene Gagnon!
Voihan närhenmunat!
Sisään vain! Bud Gerber valtiovarainministeriöstä.
- Näytitkö nähtävyydet? - Näimme upean ottelun.
Loistavaa! Juotavaa on tuolla, ottakaa itse.
Minulla on teille ohjeita. Yksinkertaisia asioita, joita voitte sanoa.
Lähinnä: "Ostakaa sotaobligaatioita." Sitä ei voi liikaa toistaa.
Parin minuutin välein vaihtuvat aikataulut. Kaikki haluavat tavata teidät!
Naiset lähettelevät huulipunalla kirjoitettuja kirjeitä.
Ettehän sitten kerro sitä lehdistölle? Ottakaahan nyt juotavaa!
Se mahtoi olla melkoinen kokemus. Uutisten perusteella se oli hirmuinen taistelu.
Meidän täytyy kerätä paljon rahaa lyhyessä ajassa.
Huomenna Valkoiseen taloon. Sitten talsimme kättelemään pihit kongressiedustajat.
Samassa ravintolassa poliitikot ja näyttelijät kuolisivat vanhuuteen ennen laskun maksamista.
Sitten New York, Times Square, päivällisiä ja Chicago!
- Keitä nämä Kultatähtiäidit ovat? - Kuolleiden lipunpystyttäjien äidit.
Annatte heille lipun. He sanovat muutaman sanan.
Se on niin liikuttavaa, että ihmiset paskovat rahaa.
- Tässähän on Hank Hansenin äiti. - Ihastuttava nainen.
Hän tietää kuinka läheinen olit hänen pojalleen. Hän kirjoitti sinusta.
- Hän odottaa kovasti tapaavansa sinut. - Hank ei ollut kuvassa.
- Anteeksi kuinka? - Hank ei pystyttänyt tuota lippua.
- Hän pystytti toisen, sen oikean lipun. - Minkä oikean?
- Onko sellainen olemassa? - On. Meidän oli vain korvaava lippu.
Tuleeko muillekin päänsärkyä? Tiesitkö tästä?
Sen jälkeen, kun se ehti olla lehdissä. Äideille ja tyttärille oli jo kerrottu.
Onpa somaa.
Minulle ei kerrota, vaikka joudun selittämään sen 150 miljoonalle amerikkalaiselle.
Keitä tässä pirun kuvassa oikein on? Onko kukaan teistä tässä?
- Kyllä me olemme tuossa pirun kuvassa. - Kuusi miestä pystyttää lipun Iwo Jimassa.
- Voitto on meidän! Teitähän on kolme. - Taistelu jatkui 35 päivää tuon jälkeen.
Mitä sitten? Pystytittekö lipun joka kerta pysähtyessänne lounaalle?
- Voinko lyödä häntä? - Aivan sama!
Myymme tarinaa, jossa te pojat pystytätte lipun.
Oletko kuuro? Hank ja Harlon eivät ole kuvassa.
- Kuka vittu Harlon on? - Harlon Block.
Hänen jos jonkun äidin pitäisi olla täällä.
Jos minulta kysytään, tämä koko juttu on pelkkää farssia.
Tätä sanotaan Tuomiopäivän Keräykseksi. Sitä voisi sanoa Persaukisten ja -
Ei Luodin Tuhlauksen Arvoisten Keräykseksi. Se ei olisi kuulostanut yhtä hyvältä.
Sekin nimi olisi käynyt, sillä edelliset keräykset olivat niin laihat, että painoimme rahaa.
Kysykää vaikka Wall Streetilta. Dollarimme on käytännössä arvoton!
Lainoja ei heru enää! Laivoja, tankkeja, konekiväärejä, sinkoja -
tai käsikranaatteja ei valmisteta, ei mitään. Sekö on sinusta farssia?
Haluatteko palata sotimaan? Ottakaa kiviä mukaanne, -
sillä meillä ei ole muuta japanilaisia vastaan.
Älkää myöskään yllättykö, jos koneenne ei nouse ilmaan ilman polttoainetta.
Arabiystävillemme kelpaavat vain kultaharkot. Jos emme kerää 14 miljardia, -
ei miljoonaa vaan miljardia, niin sota loppuu ennen kuun vaihdetta.
Japanilaiset saavat haluamansa ja joukkomme kotiutetaan.
Olette nähneet, etteivät he luovuta!
14 miljardia. Viimeiset kolme keräystä eivät tuottaneet yhteensä sen vertaa.
Ihmiset katsovat kadunkulmissa tätä kuvaa ja he saavat toivoa.
Älkää kysykö miksi, mutta minusta se on huono kuva. Siitä ei erota edes kasvoja.
Mutta sanotaan, että voimme voittaa tämän sodan.
Meidän on vain etsittävä pintaa syvemmältä.
He haluavat antaa meille rahaa. Tai oikeastaan teille.
Mutta te ette halua pyytää sitä, ettekä antaa heille toivoa.
Te haluatte setviä tuota henkilöä ja tuota lippua.
Se on toki teidän asianne. Koska jos myönnämme tehneemme virheen, -
kukaan ei muusta puhukaan, ja asia on pihvi.
Hyvät herrat.
- Herra presidentti, tässä he ovat. - Tervetuloa. Hauska tavata.
Pahuksen mukava tavata teidät. Teillä oli kuulemma helvetinmoinen taistelu.
- Helvetinmoinen taistelu. - Kyllä, sir.
Ira, sinähän olet kotoisin Gila Riverin reservaatista, Arizonasta, eikö niin?
- Kyllä, herra presidentti. - Intiaanina -
sinä olet enemmän amerikkalainen kuin kukaan meistä.
Kansasi on varmaan ylpeä nähdessäsi sinun kantavan tuota univormua. - Erittäin ylpeä, sir.
Niin heidän tuleekin olla. Kiitoksia, kun tulitte Washingtoniin asti auttamaan meitä.
Taistelitte tyynenmeren vuorella, nyt meidän pitäisi kääriä vuori käteistä.
- Toivottavasti ette petä odotuksiamme. - Emme, sir.
Hyvä, hoitakaa homma.
Siinä olivatkin muodollisuudet. Katsotaanpa, tunnistanko teidät tästä kuuluisasta kuvasta.
Hyvänen aika, siinä sinä olet.
Pojat, minä tarjoan nämä.
Niille, jotka eivät voi osallistua tähän.
Suokaa anteeksi, herra Gagnon. Saisimmeko nimikirjoituksenne?
Eiköhän se onnistu.
En tiedä teistä, mutta minusta tuntuu, että juon väärien sankarien seurassa.
Olette sankari. Minulle on kunnia olla kanssanne.
Se ei pidä paikkansa.
Tuo on ammattilaisen työtä. Ammattilaisille.
Täällä he ovat. Te olette ne tyypit valokuvasta, eikö vain?
Kuulin, että te olette junassa. Anna kun paiskaan kättä kanssanne, John Tennack.
Näiden rikkaiden paskiaisten poikien ei tarvinnut lähteä sotimaan.
Pojat, puristakaa oikeiden sotasankareiden kättä.
Anteeksi, pieni hetki.
- Voisitte ainakin tarjota paukut. - Totta, kierros kaikille.
- Hei, sinäkin olit mukana. John Tennack. - Rene Gagnon.
Mukava tavata, ota juotavaa. Tässä on käyntikorttini.
Kuuntele minua, Rene. Kun lakkaat olemasta kuuluisa, tule tapaamaan minua.
Jos pystyt myymään obligaatioita, kykenet myymään talojakin.
Taloja ei enää rakenneta, ne toimitetaan. Oletko kuullut siitä?
- En ole, sir - Tulet kuulemaan. Säilytä tuo kortti ja tule tapaamaan minua.
- Tulen varmasti. - Hyvä.
Onhan tämä kaikki sen arvoista, Doc?
Jos Mike ja kaverit näkisivät meidät nyt.
He eivät uskoisi silmiään.
Harlon!
Franklin!
Voitko kuvitella Frankliniä junan ravintolavaunussa -
syömässä kaiken sen loiston keskellä?
Meidän ei pitäisi olla täällä, Doc.
Ira! Kuulimme, että kuva on lavastettu!
Te kuulemma lavastitte kuvan!
Olemme elämää suurempia, Doc!
Kiitoksia, tytöt! Ja nyt, -
tässä ovat miehet, joita olette odottaneet!
Takanani seisovat Iwo Jiman sankarit!
Korpraali Rene Gagnon, -
korpraali Ira Hayes, -
ja lääkintämies, John "Doc" Bradley!
Kiitos.
Olemme täällä sotaponnistelujen vuoksi. Teidän on todellakin ostettava obligaatioita, -
koska emme voi voittaa sotaa ilman teidän apuanne.
Meitä kutsutaan Iwo Jiman sankareiksi, mutta asia ei ole aivan näin.
Emme oikeastaan ole tehneet juuri mitään.
Varsinkaan minä. Olin vain lähetti.
Kiinnitimme lipun. Tanko oli painava, joten tarvittiin useampia sen nostamiseksi.
Meistä otettiin kuva pystyttämässä sitä. Todelliset sankarit -
makaavat kuolleena sillä saarella. Olemme kiitollisia, että ostatte -
obligaatioita heidän kunniakseen. Kiitos.
Hyppäsitkö yhdenkään kranaatin päälle, Ira?
Tuhositko yhtään konekivääri- pesäkettä ilman minua?
- Ainakin laukaisin oman aseeni. - Lopettakaa!
Osuitko mihinkään vai olitko liian kännissä silloinkin?
Hei kaverit, lopettakaa!
...ja he tarvitsevat kaiken teidän apunne.
Jos mietitte asiaa, huomaatte ettei obligaatioiden ostaminen ei ole ainoastaan oikea teko, -
vaan ainoa oikea teko.
Todellakin tämä sota on kestänyt jo liian kauan.
- Olemme valehdelleet aivan liian usein - - Suklaata vai mansikkaa, sir?
- Mansikkaa. - ja se on tullut liian kalliiksi.
Mutta jos epäröimme nyt, emmekä anna kaikkea minkä voimme, -
- silloin he uhrasivat henkensä turhaan. - Suklaata vai mansikkaa, sir?
Liikettä!
Eteenpäin!
Easy 6. Tässä Easy 2. Loppu. Missä pirussa tankkimme viipyy?
Juuttuneet hiekkaan. Kapteeni käski jatkaa ilman niitä.
Teit hyvää työtä, Rene.
Valmistautukaa murtautumaan ulos. Laittakaa viestiä eteenpäin.
- Liikkuu! - Toinen joukkue eteenpäin!
Törppö!
Liikkuu, liikkuu!
Lääkintämies!
Doc!
Doc, tule pois sieltä!
Lääkintämies! Doc!
Doc, tule helvetissä pois sieltä!
Juna numero 48 New Yorkista, saapuu...
No niin, mennään.
Hyvät naiset ja herrat, esittelen teille Iwo Jiman sankarit.
Lääkintämies John "Doc" Bradley!
Korpraali Ira Hayes!
Ja viimeisenä korpraali Rene Gagnon!
Rene! Tuo on poikaystäväni!
- Kuka hitto tuo on? - En tiedä.
- Tyttöystäväsikö? - Mikä sinun nimesi on?
Katso tänne, otetaan kuva!
- Mikä on nimesi, typykkä? - Hän on kaunotar.
Mennään me ravintolaan.
Hymyä huuleen, pojat. Antakaa heille syytä avata lompakkonsa.
Doc, miten kiertomatka on sujunut?
- Kiitos. - Missä ajattelitte asua?
- Minä ajattelin... - Unohtakaa se.
Senaattori, haluaisin esitellä lääkintämies John Bradleyn.
Doc, vai kuinka? Arvostamme kaikkea, mitä olette tehneet ja kaikkea mitä teette.
Kiitos, sir.
Kapteeni White. Eversti Johns.
- Olemme ylpeitä teistä. - Eversti McCourtney.
- Kenraalimajuri Green. - Hauska tavata.
- Senaattori, tässä on korpraali Ira Hayes. - Niinpäs onkin!
Kuulin teidän tappaneen tomahawkilla japseja. Pitääkö se paikkansa?
- Ei, sir. - Sano silti niin. Tekee tarinasta paremman.
John? Madeline Evelley. Tunnistin sinut valokuvista.
Olen Hankin äiti.
Mukava tavata. Hank puhui teistä aina.
- Tässä korpraali Rene Gagnon. - Ilo tavata, poika.
- Kiitos kaikesta. - Ilo on minun puolellani.
Ira, haluan sinun tapaavan rouva Strankin. Miken äidin.
Saatuani sähkeen, minä... En tiedä, mitä yritän sanoa.
Tieto siitä, että hän oli sinä päivänä kanssasi ja hänen näkemisensä kuvassa...
En tiedä miksi, mutta se sai oloni paremmaksi.
- Eikö olekin naurettavaa? - Eikä ole.
Miten voit, poika? Kiitos kaikesta.
Olemme suurin huonekalujen jälleenmyyjä Illinoisin osavaltiossa.
Minä pidän huolen, että hän ottaa teihin yhteyttä.
- Oletko sinä Rene? - Kyllä, rouva.
Olen Franklinin äiti.
On kunnia saada tavata teidät.
Minä olen Pauline, Renen tyttöystävä.
Sopisiko...
Lehdissä sanottiin tuon olevan Hank. En tunnista häntä enää.
Äiti, joka ei tunnista omaa poikaansa. Mutta hän se on, eikö niin?
Rehellisesti sanottuna kaikki tapahtui hyvin nopeasti.
Joten on melko vaikea muistaa, kuka seisoi missäkin.
Mutta...
Kyllä. Siinä hän taisi seistä. Se on Hank.
Kiitos. Suokaa anteeksi.
Otan osaa suruunne.
Suokaa anteeksi.
Vie hänet ulos.
Hän oli paras tapaamani merijalkaväen sotilas.
Kiitos.
Aiotko pilata tämän?
Vedät samalla meidät mukaan.
- Minä hoidan hänet. - Unta palloon, Ira.
- Mike. - Niin?
- Näetkö? - Minkä? Voi helvetti!
- Doc, saatiinkohan ne kaikki? - Mitä?
He eivät ammu meitä. Ehkä tapoimme kaikki.
Tai sitten odottavat meidän alkavan kiivetä.
Kolmas joukkue! Kerätkää varusteet. Menemme kukkulalle.
- Mekö vain? - Niin. Liikettä niveliin!
- Saako tulla mukaan? - Toki. Saat mennä edellä ammuttavaksi.
- Takana tekisin perseestäsi kuuluisan, Hank. - Kyllä sekin passaa.
Luutnantti. Mikäli pääsette huipulle, nostakaa tämä sinne.
Älä huoli, Iggy. Ensimmäistä partiota ei ammuta ikinä.
He haluavat meidän pääsevän huipulle, ja vinkkaavan muille, että reitti on selvä.
Sen jälkeen he ampuvat kaikki, jotka ovat tulossa ylös.
Paitsi, mikäli he haluavat tehdä meistä esimerkin, joka lamaannuttaa muut.
- Puhut täyttä paskaa, Hank. - Niinkö?
Jeesus sentään. Onneksi meidän ei tarvitse mennä ylös.
Minähän sanoin.
Levittäytykää.
Levittäytykää! Ensimmäinen ryhmä!
Hank, etsi salko.
Pystytetään lippu.
Tänne.
Kenellä on narua?
Antakaa jotain. Tämä on hyvä.
Nostakaa se pystyyn.
Katsokaa!
Mikä näky.
Maahan! Suojautukaa!
- Varokaa! 20 metriä alapuolella! - Näetkö ne?
- Minusta 20 metriä vasemmalla. - Lindberg, hoida ne liekinheittimellä!
- Boots, näetkö niitä? - Suojatkaa oikeaa sivustaa!
Pysykää suojassa!
2. ryhmä, näettekö vihollista? - Tarvitsen granaatteja!
- Näettekö heitä? - Tuolla katveessa oikealla!
- Suojatkaa, menen alas! - Ole tarkkana, Iggy.
Reitti selvä!
Kuka haluaa kuuluisaksi?
Välittömästi, sir. Jumalauta perkele! Strank!
- Vuoren huipulle halutaan puhelinlinja. - Arvatenkin meidät valittiin tekemään se.
2. joukkue, liikkeelle. Hieman harjoitusta.
Jaloillenne ja menoksi.
Toivottavasti se toimii, koska omaani et saa.
- Kuvaa Forrestalin maihinnousu. - Selvä.
- En tiedä kenen idea se oli. - Ainakin se oli nerokas idea.
Haluan sen lipun, Holland. Sano minun sanoneen, sen lipun pystyttäminen -
symboloi merijalkaväkeä seuraavat 500 vuotta.
Haluan sen lipun.
Pidän huolen, ettei siihen kosketa. Voitte luottaa minuun.
Haistakoot paskan! Lippu kuuluu tämän pataljoonan miehille.
Kusipää kuvittelee miestemme kuolleen luovut- taaksemme lippumme jonkun poliitikon seinälle.
Hän on järjiltään!
Tuo se lippu minulle ja etsi jostain toinen tilalle.
Et voi olla tosissasi. Gagnon!
Hilaa perseesi tänne.
Kuinka menee, kaverit?
- Jäit paitsi hienosta kuvasta, Joe. - Tänään on taas sellainen päivä.
- Tervehdys, Mike. - Täällä hienot näkymät.
Luutnantti!
Kapteeni haluaa tuon lipun.
- Tämän nimenomaisen lipunko? - Kyllä, sir.
- Vastahan saimme pystytettyä sen. - Aivan, sir.
- Onko kyse jostain lippupulasta? - Teidän halutaan vaihtavan se tähän.
- Pystyttäisitkö tämän puolestani? - Kyllä, sir. Etsitäänpä sitten salko.
Lippu alas. Kapteenin määräys.
Kuulitte käskyn.
Painaa kuin synti.
Odottakaa niin kiinnitän tämän.
- Hitonmoiset näkymät. - Totta puhut.
- Enhän ole tielläsi? - Et suinkaan.
Voisitko auttaa, Doc?
Siinä se on, Bill.
Saitko taltioitua sen?
Olisin toivonut kasvojenkin näkyvän kuvassa.
Kukaan ei edes huomannut toisen lipun pystytystä.
Mutta kuva alkoi elää julkaisunsa jälkeen omaa elämäänsä.
Isäsi tovereineen kuitenkin tiesivät, mitä he olivat tehneet ja mitä eivät.
Ystävien kuollessa, -
on vaikeaa kuulla olevansa sankari jonkun hengen pelastamisesta.
Entä sitten mitättömän salon pystyttämisestä?
Ette voi olla tosissanne?
Tämän rakentamiseksi käytettiin paljon vaivaa ja aikaa.
Se näyttää illalla paremmalta oikeassa valais- tuksessa ja tuhansien ihmisten hurratessa.
Kenttävalot sammuvat, spotit syttyvät. Ryntäätte merkistä kukkulan päälle.
Pystytätte lipun ja vilkutatte. Tiedätte, kuinka toimia.
- Pystytämmekö lipun paperimassakasalle? - Sitä se viihdeteollisuus on.
Olkaa samoin kuin ensimmäisellä kerralla. Teeskennelkää kolmen muun olevan mukana.
- Kolmen kaatuneenko? - Aivan.
- Eiköhän se onnistu. - Hyvä.
- Minne kuvittelemme Hankin? - Mitä tarkoitat?
Ottaen huomioon, ettei hän ollut paikalla, meidän on vaikea kuvitella häntä mukaan.
Etköhän tiedä tarkalleen hänen paik- kansa. Osoitit sen hänen äidilleenkin.
Tämä on täyttä hevonpaskaa.
Pystytin sen kirotun lipun kertaalleen, enkä tee sitä toiste.
Hayes. Lempo soikoon.
Hilaa perseesi takaisin tai raportoin sinusta.
Aiotko hoitaa työsi?
Päästäkää minusta irti!
Päästäkää!
Hän on ystäväni!
Olemme samaa seuruetta, sir.
Ira, pudota se tuoli.
Käske heidän pudottaa pamppunsa!
Poliiseilla kuuluu olla pamppu. Toisin kuin sinun heilumassa kadulla tuolin kanssa.
- Rauhoitu, nuorimies. - Katsoisitteko tätä, sir.
- Hän on yksi julisteen miehistä. - Onko näin?
- Luetteko sanomalehtiä? - Taivas sentään.
Siinä meillä taas yksi sankari. Vie hänet pois täältä.
Laita tuoli pois ja häivytään.
- Sinäkö tämän aloitit? - Hän ei tarjoillut minulle.
Säännöt kieltävät intiaaneille tarjoilemisen.
Soldier Field -areenalle.
Kuuletteko tuon? Mikä piru se on?
- Ei hajuakaan. - Olkaa varuillanne.
Se kuulostaisi tulevan tuolta ylhäältä.
He käyttävät kranaatteja.
Tappavat itsensä.
Mennään, Ira.
Tulitte viimeinkin. Näytät hirveältä, päällikkö.
Hitto soikoon. Pitikö tehdä tuo juuri tänään?
Vandegrift on paikalla mukanaan tarpeeksi vaskea puhallinorkesterin perustamiseksi asti.
- Pystytkö kävelemään? - Kyllä, sir.
Ihan itsekö?
Sama vaikka kantaisitte häntä. Kivutkaa ylös, nostakaa lippu ja älkää pudotko lavalta.
Pukekaa hänelle varusteet. Yritän viivyttää noita niin kauan kuin voin. Vauhtia nyt.
Ja nyt, Iwo Jiman sankarit!
Suojautukaa!
Harlon!
Harlon! Vie ryhmäsi tuonne asemiin!
Pikakivääri tuolle puolelle harjannetta!
Antakaa suojatulta! Mars, mars!
Jackson, sinun ryhmäsi koukkaa vasemmalta!
Franklin! Gust! Menkää varmistamaan!
Vauhtia, pojat!
- Me nappasimme hänet! - Alue selvä!
Olipa helvetinmoinen kokemus.
Liikke...
Tuli seis! Te tulitatte minun miehiäni!
Ammutte miehiäni!
Antakaa minulle toinen radio!
Kersantti!
Mike!
Mike?
- Missä Doc on? - Lääkintämies!
Kuinka hengitys kulkee? Väistä, Harlon.
Mike, kuuletko meitä?
Kuuletko meitä, Mike?
Liikkeelle!
Haen paarit, jotta saamme siirrettyä hänet rannalle.
Hyvät naiset ja herrat, Iwo Jiman sankarit!
Lääkintämies!
Hank!
Doc, he tappoivat minut.
Harlon!
Doc, -
he tappoivat minut.
Yritä jaksaa, Harlon. Pysy kanssani, Harlon!
Franklin!
Ei hätää, Ira.
Lääkintämies!
- Mihin hän meni? - Kuka?
- Kaveri joka oli äsken tässä. Ignatowski. - Taisit tulla väärään poteroon.
Enkä tullut! Hän oli äsken tässä, missä hitossa hän nyt on?
Iggy!
Ole vaiti. Tahdotko, että saaren kaikki japsit alkavat ampua meitä?
Iggy!
Onko se auki?
Iggy!
Iggy? Oletko alhaalla?
Iggy!
En pysty sanomaan kuka hän on, mutta hän on meikäläisiä.
Piti tulla ulos oksentamaan.
Katsokaa mitä he tekivät tuolle piruparalle.
- Oletko kunnossa, päällikkö? - Anna tulla vaan.
Jos tuo ei saa kukkaroita höltymään, niin ei mikään.
Herran jumala! Hänhän on kännissä!
Hemmetin intiaanit.
Tulehan nyt, päällikkö. Viemme sinut kotiin.
Minä kuulin ihan muuta. Soitin muutaman puhelun.
Hän on ollut kännissä kiertueen alusta asti.
Hän oli oksentaa aulassa sen naisraukan päälle, herran jestas.
Teidän pitäisi vahtia näitä miehiä!
- Hän saa meidät näyttämään pässinpäiltä! - Hän ei kyllä halunnutkaan kiertueelle.
Meidät oli raahattava hänet aluksesta. Hän haluaa olla yksikkönsä kanssa.
Minkä yksikön? Hehän ovat kaikki kuolleet!
Ryyppäämällä ja oksentelemallako kunnioitamme noita miehiä?
Tiedätkö mitä? Jos hän kerran haluaa, lähettäkää hänet takasin.
Hän on häpeäksi univormulleen.
Selvä, sir.
Minä hoidan sen.
En tiedä. Se on hyvä asia ja haluan sitä.
Onhan se hyvä asia kerätä rahaa, koska se on meille tarpeen.
Mutta en kestä sitä, kun minua kutsutaan sankariksi.
Ainoa asia mitä tein oli yrittää olla tulematta ammutuksi.
Kaikki näkemäni tai tekemäni asiat -
eivät ole ylpeilemisen arvoisia.
Mike...
Mike oli sankari.
Tapasitteko koskaan?
Emme.
Paras merijalkaväen sotilas, jonka olen koskaan tavannut.
Tiedätkö, -
jos Mike istuisi täällä sijastasi, hän sanoisi ihan samoin, -
ettei hän ole mikään sankari.
Ehkä.
Hän oli hyvä kaveri. Mutta epäilen, että hän häpeäisi minua, -
jos hän näkisi minut nyt.
Saankohan tavata äitini ennen kuin minut lähetetään takaisin?
Antaisivatko he minun tavata äitini?
Olen pahoillani, Ira.
Tästä taisi tulla kerrottavaa lapsillemme.
Muista pitää pääsi alhaalla.
Onnea matkaan, päällikkö.
Taisin nähdä hänet kerran kuusi tai seitsemän vuotta sodan jälkeen.
Olin silloin myyntitehtävissä ja ajelin paljon.
Olin ajamassa Texasin läpi länteen etsien reittiä kotiin.
Silloin näin miehen liftaamassa tien varressa. Hetken ajan ajattelin, -
että se saattoi olla Ira.
Kadun yhä, etten pysäyttänyt, mutta minulla oli kiire.
Hän oli vieläpä intiaani. Kerroimme aina lehdistölle, että Ira vaati päästä -
takaisin taistelemaan yksikkönsä kanssa, mikä olikin ainakin osittain totta, mutta -
se ei koskaan noussut otsikoihin.
Olemme kihloissa.
Suo anteeksi, kultaseni.
- Hei, Doc? - Niin?
- Onko sinulla hetki aikaa? - Toki.
Tavataan autolla.
- Kuulitko, että menen naimisiin? - Kyllä kuulin. Se on hienoa.
Pauline tahtoo sitä. Hän odotti minua koko tämän ajan.
Hän ei ole tottunut tällaiseen, mutta hän on hyvä tyttö.
Tulette varmasti onnellisiksi.
- Pohdin tässä, tulisitko bestmanikseni? - Minäkö?
Eikö kotipuolessasi ole ketään kaveria, jota pyytäisit mieluummin?
En oikeastaan ystävystynyt kehenkään. He, jotka eivät lähteneet...
Heille on suorastaan vaikea puhua. Tiedäthän?
Tiedän.
Suostun mielelläni.
Kiitos.
Minun on parasta raahata hänet muualle, ennen kuin hän julistaa, että alan johtaa -
- General Motorsia tai vastaavaa. - Selvä.
- Onneksi olkoon. - Kiitos paljon.
Rene, olet onnenpoika.
- Hymyä, rouva Gagnon! - Sanokaa "muikku"!
En voinut valittaa, sillä lehdistö rakasti heitä, -
joten he kirjoittivat lisää artikkeleita, ja ihmiset ostivat lisää obligaatioita.
Kiertue jatkui pelkästään Renen ja isäsi kera.
Oikeita sankareita ovat he, jotka eivät selvinneet kotiin Iwo Jimasta, -
siellä ja muilla taistelupaikoilla kuolleet miehet.
Pyydämme teitä kunnioittamaan heidän muistoaan ostamalla sotaobligaatioita -
ja auttamalla meitä voittamaan tämä sota.
Kiitos.
Kaupunki kaupungilta. Luulin, ettei se ikinä loppuisi.
Huhut jatkoivat kulkuaan, että valokuva olisi lavastettu.
Muistan, kuinka isänne sanoi heille toivovansa, että hän olisi -
tiennyt tulleensa kuvatuksi, jotta hän olisi voinut siirtyä syrjään kuvasta.
Kenen ajatus se oli? Kuka tahtoi lavastaa sen tilanteen? Se olit sinä, etkö ollutkin?
Oliko kuvan lavastushuhuilla perää, Doc?
- Kerro nyt, Doc. - Voitteko vastata siihen?
Muistan, kun isääsi osui. Helvetti oli pääsemässä valloilleen.
Kotiväki näki sen kuvan ja he luulivat kaiken olleen ohi vallattuamme Suribachin.
Niin me toivoimme. Olimme kuitenkin satimessa.
Kranaatinheittimiä, kranaatteja, konekiväärejä.
Tulitusta joka puolelta.
Kuulimme jonkun huutavan: "Lääkintämieheen osui!"
Lääkintämieheen osui!
Verta pulppusi hänen kurkustaan, ja Doc teki kaiken voitavansa.
Lääkintämies katsoo häntä, -
ja hän tietää, mitä osuma kaulaan merkitsee.
Hän tietää kuolevansa, sen pystyy näkemään.
Mutta silti -
hänen silmänsä anelevat Docia pelastamaan hänet.
Eikä Doc pysty siihen.
- Oletko kunnossa, Doc? - Olen.
- Näytätkin siltä. - Olen kunnossa.
- Pysy matalana. Käyn hakemassa paarit. - Selvä.
Lääkintämies. Lääkintämies!
Herran tähden, lääkintämies!
Lääkintämies?
Lääkintämies.
Viheltää!
Anna kun katson.
Ei se ole kovin vakava. Toivut kyllä.
Pysy tajuissasi. Katso minua.
Meillä kesti puoli tuntia löytää isäsi. Hän olisi voinut vuotaa kuiviin.
Lasketaan maahan.
Kiitos.
Veteraanit kertovat haavoittuneensa, mutta etteivät tahtoneet jättää kavereitaan.
Yleensä he valehtelevat. Kaikkia syitä käytetään, jotta pääsisi pois sieltä.
Mutta joskus niin käy.
Tulee tunne, että pettää ystävänsä.
Näin sen ilmeen isäsi kasvoilla.
Hän halusi lähteä, hän oli nähnyt tarpeeksi.
Mutta hän ei tahtonut jättää meitä.
Isäsi oli perhanan hyvä mies.
Niin.
Kun istuimme rannalla, kuulimme kovaa jyrinää. Katsoimme ylös.
Se oli ensimmäinen tuhansista laskeutumisista Iwoon.
- Katsos tuota. - Niinpä.
Hieno homma.
- Menen takaisin. - Onnea matkaan.
Se saari pelasti paljon ihmisiä.
Paljon ihmisiä.
En tiedä, mitä muuta kertoisin.
Obligaatiokiertueen jälkeen isäni pääsi viimeinkin leikkaukseen.
Sota oli ohi, kun hän saapui kotiin.
Heti ensimmäiseksi hän pyysi äitiäni vaimokseen.
Ira yritti edetä elämässään ja unohtaa menneet.
Kiitos, kun otitte minut vastaan tänään.
On kunnia olla noin vahvojen ihmisten edessä.
Sodan ansiosta -
valkoihoiset ymmärtävät intiaaneja paljon paremmin.
Ja maailmasta tulee parempi paikka.
Mutta elämällä oli muita suunnitelmia hänen varalleen.
Sinä... Olet hän, etkö olekin? Oletko sinä se sankari?
Hienoa. Mennään ottamaan kuva, lapset.
Oikein hyvä. Sanokaa, "muikku".
Muikku.
Loistavaa. Kiitos paljon.
Hän on oikea sankari, lapset.
Sankari, kantaisitko tämän korin? Se on liian painava minulle.
Rene yritti hyötyä kiertueella saamistaan tarjouksista.
G-A-G-N-O-N.
Aivan. Se lausutaan "Reini".
- Soitin itse asiassa... - Aivan. Herra Gagnon, -
annoin viestisi esimiehelleni. Hän varmastikin soittaa teille.
Hyvä on. Kiitos.
Mutta hän oli eilispäivän sankari. Hän haki jopa töihin poliisiasemalle.
Hänelle sanottiin, ettei hän ollut pätevä. Työskenneltyään tehtaalla Paulinen kanssa -
hän yritti muutamaa työtä, mutta vietti lopun elämänsä talonmiehenä.
- Mutta Ira... - Ira, sinulle on vieras.
Ira pääsi jatkuvasti uutisiin.
En tiedä miksi, mutta eräänä päivänä Ira vain lähti.
Hän käveli ja liftasi yli 2000 kilometriä.
Arizonasta Texasiin.
Hän löysi Harlon Blockin isän työskentelemästä pellolta.
Hänen vaimonsa Belle oli jättänyt hänet pian Harlonin kuoleman jälkeen.
Belle ei koskaan antanut anteeksi, että tämä päästi Harlonin sotaan.
Ira kertoi hänelle totuuden, -
että hänen poikansa oli lipunnostajien joukossa.
Hänen poikansa oli valokuvassa.
Sitten hän vain lähti pois.
Vaikka lipun pystytys ei merkinnyt hänelle mitään, -
hän jotenkin tiesi, että heille se olisi kaikki kaikessa.
Kiitos soitosta.
Aivan kuten Belle oli koko ajan tiennytkin.
Lehdistö sai pian tietää, ja soitti Hankin äidille -
kertoen, että se ei lopulta ollutkaan hänen poikansa.
He näkivät toisensa viimeisen kerran muistomerkin paljastustilaisuudessa.
Ja vaikka Hank pystytti ensimmäisen lipun Iwo Jimalla, -
hänen äitiään ei kutsuttu.
Oli hauska nähdä, Ira.
Hitonmoinen patsas.
Pian sen jälkeen Ira löydettiin.
Lehdistön mukaan hän paleltui kuoliaaksi. Ruumiinavausta ei kuitenkaan tehty.
Samoihin aikoihin isäni nousi eräänä aamuna autoon -
ja sanoi äidilleni menevänsä hoitamaan asioitaan.
Hän ajoi Iggyn äidin talolle toiselle puolen Wisconsinia.
Kuultuaan uutiset pojastaan Iggyn äiti on yrittänyt selvittää kuinka Iggy kuoli.
Eikä kukaan kertonut hänelle.
En tiedä, mitä isäni hänelle kertoi, -
mutta olen melko varma, ettei se ollut totuus.
Äitini kyseli häneltä, mikä häntä vaivasi. Hän ei koskaan vastannut.
Joka vuosi, kun muistopäivä lähestyi, -
toimittajat alkoivat soitella haastatellakseen isääni.
Ei, olen pahoillani, mutta hän on Kanadassa kalassa.
Saimme ohjeet sanoa aina samalla tavalla.
Kiitos.
Kun herra McCandless jäi eläkkeelle, isäni osti hänen hautaustoimistonsa.
Hän hoiti sitä loppuikänsä ja piti huolta perheestään.
Hän ei puhunut meille koskaan sodasta tai lipun nostamisesta.
Kuulin näistä tarinoista ensimmäistä kertaa vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Missä hän on? Luoja.
Hän ei ole täällä, isä. Hän kuoli.
- Kuka kuoli? - Iggy.
Iggy...
Kristus. Iggy-parka.
En ole ajatellut häntä vuosiin.
- Kuinka sinä tiedät Iggystä? - Huusit häntä.
Kun sait kohtauksen.
En minä Iggyä etsinyt.
Etsin sinua.
Halusin...
Halusin pyytää anteeksi, etten ollut parempi isä.
Puhunut sinulle enemmän. Minä...
Olen pahoillani.
Pahoillasi?
Olit paras mahdollinen isä.
Kerroinko koskaan, että meidät vietiin uimaan?
Et, isä.
Lipun pystyttämisen jälkeen tulimme vuorelta alas -
ja pääsimme uimaan.
Todella hassua.
Kaiken taistelun keskellä -
piehtaroimme vedessä kuin lapset.
Sillä tavalla muistan Iggyn nyt.
Tulin siihen lopputulokseen, että ehkä hän oli oikeassa.
Ehkä sankareita ei ole olemassakaan.
Ehkä on vain isäni kaltaisia ihmisiä.
Ymmärsin viimein, miksi he vaivaantuivat, kun heitä kutsuttiin sankareiksi.
Sankarit ovat meidän luomuksiamme. Me tarvitsemme heitä.
He ovat meille tapa ymmärtää jotakin lähes käsittämätöntä.
Kuinka ihmiset voivat uhrata niin paljon puolestamme.
Isäni ja nämä muut miehet ottivat riskejä ja saivat haavoja -
ystäviensä tähden.
He saattoivat taistella maansa puolesta, mutta he kaatuivat ystäviensä puolesta.
Heidän ympärillään olevien miesten puolesta.
Jos haluamme todella kunnioittaa näitä miehiä, -
meidän tulisi muistaa heidät sellaisina kuin he todella olivat.
Sellaisina kuin isäni heidät muisti.
Suomentajasankarit osoitteessa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Downloaded From www.AllSubs.org